Om vi inte går absolut genast nu, så kommer vi inte in.
Den bruden är alltid sen.
Hoppsan.
Syns min streckkod?
Nej, men resten av dig syns klart och tydligt.
- Jag är trött på att vara olycklig. - Det var på tiden.
Trött på att tycka synd om mig själv. Och du kan ju fixa in oss på stans inneställe...
så ikväll ska vi festa som det vore 2099.
- Sa du inte att du kände dörrvakten? - Boom-Boom. Han är här nånstans.
- Sa du inte att han skulle släppa in oss? - Det gör han när han ser oss.
Det verkar som de känner Boom-Boom också.
Till Marrow, broder.
- Ni måste stå med på listan. - Vi är underhållningen.
Hämta Boom-Boom.
Tack.
- Tack. - Välsigne dig.
Jag ska kolla vad som händer. Om du drar...
Jag ska inte dra, jag kom hit för att ha kul.
Var inte skraj, nu ska det bli partaj.
- Nyp mig. Det måste vara en dröm. - Ner från baren.
Inte du, herr Allvarlig.
Du där, nattens varelse. Jag vill ha dig.
Jag vill ha dig. Jag vill... Jag vill ha er allihop. Konkubinat.
Lägg av nu.
Min väska!
Vilken publik.
Boom-Boom. Stor kille. Ser ut som... Bara stor.
Han blir elak när hans vänner måste stå i kö.
Jag vet vem Boom-Boom är. Du får vänta som alla andra.
Det där är rena bestraffningen.
Du!
Jag gillar din slips. Fårjag den?
Glöm det.
- Har du tappat greppet, Push? - Du har tappat greppet. Du fejdar.
Nu snor vi kassan och sticker från det här haket.
Kalla på Boom-Boom.
Ska han komma springande varje gång nån påstår att de känner honom?
Hördu, hundansikte!
Jag har dem. Nu drar vi.
Du dödar honom ju. Kom nu.
Till Marrow.
Vad hände?
De som trängde sig...
De hade streckkoder.
Hon manipulerades till att bli den perfekta soldaten, ett mänskligt vapen.
Sen flydde hon.
I en närliggande framtid, i en värld i spillror,
jagas hon av sitt förflutna.
Hon kan inte fly. Hon måste slåss för att finna sitt öde.
Snälla, hjälp mig. Jag är sjuk.
- Är du skadad? - Jag är sjuk, sajag ju.
Slå dig ner, fyll i det här så kommer nån...
Du förstår inte.
Du får vänta precis som alla andra.
Donna Stein?
Ursäkta mig. Är du Donna Stein?
Vad står ni här och hänger för? Återgå till arbetet. Häpp, häpp.
- Jag är ledsen att du skadade armen. - Det är inte ditt fel.
Det varjag som släppte ut alla från Manticores zoo.
Du trodde att de var smarta nog att ligga lågt och smälta in.
Nån behöver banka lite vett i dem.
- Jag gör det om jag hittar dem. - Har du pratat med Logan?
Jag har utsatt honom för tillräckligt mycket som det är.
Dessutom så dör stackaren om jag nyser på honom.
- Inte konstigt att han kommit över mig. - Det gör han aldrig.
Han behöver bara lite tid.
Därför vill jag inte påminna honom om attjag inte är en vanlig tjej.
Vad väntar du på? Ring tillbaka.
- Jag vet inte. - Det skulle en vanlig tjej göra.
Jag sa att varorna kommer idag och det har de gjort. De har väl kommit? Bra.
- Ska vi ses vid tolvtiden... - Ursäkta mig.
- Det gäller affärer. - Folk behöver ringa.
Det går fort. Hallå?
Vet du vad du har gjort?
Jag förlåter dig - den här gången.
Hallå? Han lade på. Tjejbekymmer.
Hur mår du?
Hur har din vecka varit?
- Seg. - Samma här.
Jag har hört en del snack om nåt helspeedat gäng.
Trimmade. Givetvis har de streckkoder.
- Jag hörde det. - De drar till sig uppmärksamhet.
Det är inte bra, med tanke på att du nästan åkte dit förra veckan.
Det ryktas fortfarande om att de fick tag på en äkta transgen.
- Trevligt att de saknar mig. - Det kommer mer.
Beverly Shankar är volontär på Helmankliniken.
Hon ringde och sa att en tjej med streckkod precis kom in på akuten.
- Vi borde kolla upp det. - Jag gör det.
Det är ingen konst. Jag visar henne min streckkod så ser hon att vi är lika,
och sen hållerjag mitt "ligga lågt"- tal.
- Det är nåt skumt med det här. - Oroa dig inte.
- Det görjag inte. Jag bara... - Jag grejar det.
Tack för tipset, okej?
- Nå? - Han har en ledtråd.
- Du blir aldrig en vanlig tjej. - Jag skjutsar hem dig.
Brådskande. 457 Slattery.
Ser du inte att hon är skadad?
- Då så, ta det du. - Be nån annan. Jag ska skjutsa hem henne.
- Det finns ingen annan. - Det finns det visst.
Vad... Visst vill jag hjälpa dig, men...
- Inga men. Vi är underbemannade. - Jag kan inte.
- Ta de här med. - Jag har en tid att passa.
Byt pass med nån annan. Det gör inte mig nåt.
- Sky, kompis... - Kommer aldrig på fråga.
- Sketch, min polare... - Jag kan inte.
Någon? Vem som helst?
Pengar till mig?
Vi delar på min lön och du behåller dricksen.
Målar hellre.
Jag gör det här för din skull.
Det är din chans att se världen.
Jag trodde att du gillade promenader.
Okej, du kan ta min cykel.
Cykel?
Max oroar sig för mycket. Hon ser dig som ett husdjur.
Vill du vara beroende av henne hela livet? Tror du att hon vill det?
Folk rädda för sånt de inte förstår. Skriker, springer, "Din byracka"...
Jag har tänkt på det.
Säkerhet först, min vän. Prova den.
Den är perfekt.
Ingen ser att du är en hundpojke. Här har du paketen.
Här är din karta. Tappa den inte.
Kom ihåg, du måste vara trevlig, artig och snäll.
Och be alltid om underskrift.
Och ta inte av dig hjälmen, okej?
- Säkerhet först. - Jag är stolt över dig.
Jag måste åka. Vi ses här ikväll.
Du tänker väl inte lämna oss?
- Låt mig vara. - Jävligt korkat, Lida.
Vill du kola vippen i en sjukhussäng?
- Jag litade på er och ni förrådde mig. - Kom. Det är inte för sent.
Marrow är den enda som kan hjälpa dig. Det vet du.
- Jag åker inte tillbaka dit. - Kom nu.
Där är de.
Öppna dörren.
Det ordnar sig. Akta huvudet.
Ungar? Vi behöver prata.
- Vad vill lillstumpan? - Se till att hon sticker.
- Vem i helvete är du? - Vi skippar Manticore-handslaget.
Ni har varit stygga små transgener och korkade därtill.
Jag kanske borde ge er smisk.
Det där var för min kompis.
- Allt nattsudd har tärt på dina krafter. - Jag ska döda dig, subba!
- Vems tur är det? - Kom an, stumpan.
- Vad gör du här? - Jag tänkte att du behövde hjälp.
Du verkar ha missat en del träning. Vad är du, X-5:a? X-6:a?
X vadå? Vad snackar du om?
Den är nygjord. Ta det lugnt.
- Vadå? - Min tatuering.
Hon är inte från Manticore.
Trevlig, artig, snäll.
Jam Pony-bud.
Jösses. Mina Franklin Mint-tallrikar.
- Har de redan kommit? - Skriv under, tack.
Här, håll Leo.
Du har gjort mig så glad.
Du förtjänar rejält med dricks.
Fin kisse.
Vad är det?
Ingen dricks. Behåll katten.
Tjena, läget?
Levererade ett paket och katten rev mig.
Jaså, Leo. De borde göra kinamat av den där råttan.
- Kinamat. - Är det illa?
Ganska illa.
Jag har nåt som hjälper.
Lite gräs, så försvinner smärtan.
- Precis som fars pipa. - Just det. Sådan far, sådan son.
Puffa på.
Kom igen. Så därjag.
Det verkar som hon går på nåt.
Pupillerna är utvidgade. Och du är lite skärrad.
Varför är du så trimmad? Steroider? Amfetamin?
- Vad rör det dig? - Hur fick du streckkoden?
- Hur så? Vill du ha en? - Jag har redan en.
- Var fick du den? - Du får berätta först.
Jag sticker nu.
Jag tror knappast det, tjejen.
- Var inte rädd. - Jag är inte rädd för nåt.
- Det borde du vara. - Du också.
Ska du spöa min knytnäve med ditt ansikte igen?
Var nu en snäll liten värsting och berätta vad vi vill veta.
Behövs inte. Marrow visar er när han hämtar mig.
Vem i helvete är Marrow?
Berätta om krutburken ni stötte på.
Hon var inte normal. Hon var klart speedad.
Hon knockade Rain på två sekunder och sa nåt om...
Var det mantel-nåt? Push?
Det var... Manticore.
Strunt samma.
De hjälpte dig. Tog hand om dig.
Och nu har vi förlorat Rain.
Det var ett misstag. Jag vet det nu.
Jag ville bara klara mig på egen hand.
Jag är ledsen.
Är du ledsen?
Hon är ledsen.
Låt mig fråga dig en sak.
Vad var du innan jag gav dig det underbara liv du har nu?
- Jag vet inte. - Vad?
Jag hörde inte vad du sa.
Jag var vanlig.
Vanlig?
Lida, älskling, du var en skugga.
Du var som gräset som växer för nära staketet för att klippas.
- Snälla, det gör ont. - Vanlig.
Du var inte ens i närheten.
Men jag gjorde dig stark. Jag gjorde dig unik.
Endast de starkaste överlever,
och jag trissade upp er och gav er liv. Allihop!
Och du förrådde mig.
- Jag behöver smaka. - Klart du gör.
Jag saju att det här var för evigt.
Se på dig nu.
Du vet vad skakningarna betyder. Även om jag hjälper dig, så är det för sent.
Snälla...
få det att sluta.
Jag önskar attjag kunde det.
Nej, snälla.
Må jag ägna mitt liv åt Marrow...
Det här varju toppen.
- Hur mår du? - Ni måste låta mig gå.
- Berätta om streckkoden. - Vi ville bara vara som han.
- Som vem? Den där Marrow? - Jag måste tillbaka.
Du har nån form av abstinensbesvär. Hon är brännhet.
Ta av henne jackan. Jag ringer och ser om Shankar kan komma.
- Må jag ägna mitt liv åt Marrow... - Ut med armarna.
Vad går du på?
Må jag ägna mitt liv åt Marrow... Kämpa, nå, ta...
MIN OFFERGÅVA
Hon är på väg.
Håll ett öga på henne. Jag ska gå.
- Vart då? - Till kyrkan.
Tjena, killar.
Josh, det här är Kurt. Det här är Josh. Han jobbar på Jam Pony.
Slå dig ner. Du måste vara 2,5 meter lång. Du skrämmer mig.
- Är du hungrig? - Megahungrig, polaren.
Sjyst. Vi har beställt buffalovingar.
- Buffalovingar? - Kycklingvingar.
Kyckling med buffel i sin cocktail.
Vill du ha salta pinnar?
Du är sjyst, Josh.
Du har dig själv att skylla.
- Jag vill inte dö. - Det skulle du tänkt på tidigare.
Jag bönfaller dig.
Jag är inte en ondskefull man.
Det plågar mig att se dig lida.
Lindring är på väg.
Hon var vår syster.
Vacker, hängiven, passionerad.
En promiskuös förespråkare för sattyg.
Det hade inte behövt sluta så här. Hennes död var meningslös.
Hon kände till pakten. Hon visste vad vi alla vet:
Att det här...
är för evigt.
Hon lämnade oss trots att hon visste att hon inte kan överleva utan det här.
Ni har hittat det som alla söker efter:
styrka i en lamslagen värld.
Och jag hittade er.
- Vad gör du här? - Jag kom för att tända ett Ijus.
Det här är inte din ensak.
Du är Manticore. Då är det min ensak.
- Vad är du ute efter? - Ute efter?
Jag är Röda korset, jag är alla blodsbröders moder, Sangriabanken.
Manticore gav dig en perfekt kropp och mig perfekt blod.
Vi är universalgivare allihop.
Har du kranvatten i ådrorna? Nej, det här är prima vara,
fullt av endorfiner, koagulanter och mysiga enzymer.
Och nu är ungarna beroende av det. De vet inte vem du är.
De tror att du är nån slags helig vampyr.
De vet vad jag ger dem.
Temperament, vida... liv.
Jaså? Och den stackars flickan på bänken därute, då?
Det finns ingen utväg! Hon visste det. Jag är enda utvägen.
Gudar...
Jag gör dem till gudar.
De får känna sig överlägsna, de får känna sig som oss.
Oss?
Fröken... Jag uppfattade inte ditt namn.
Kyss mig i arslet.
Du är söt. Men du är ett missfoster.
En mutant med invecklad genetik och en streckkod, precis som jag.
Enda skillnaden mellan oss är att du fortfarande jagas,
medan jag är eftersökt.
Du lurar dig själv. Du tror att du kan gömma dig.
Förr eller senare får världen veta att vi existerar.
Och att vi är bättre än de.
De kommer att förklara krig mot oss, och när de gör det...
Då harjag min egen lilla armé som försvarar mig.
De ungarna skulle göra vadsomhelst för mig.
Slåss. Döda.
Till och med dö.
De älskar mig.
ÄIskar dig?
De kan inte leva utan mig. Är inte det samma sak?
Jag borde döda dig, men jag vill ha tillbaka Rain.
Så jag låter dig gå och hoppas att du skickar tillbaka henne.
Om du inte gör det, så dör hon.
Säg vad du vill, men när allt kommer omkring...
Vems fel skulle det vara?
Ut med dig.
- Var sa du att du kommer ifrån, J? - Källaren.
Källaren.
Jag gillar dig, J. Jag diggar din stil. Du är, liksom, totalt global.
- Har du nån flamma nånstans? - Flamma?
En tjej. Du vet, en liten vän.
Vän. Max och Cindy vän.
Två? Din hund.
Vovven har en kennel och du är inte ditbjuden.
Nej, alla bjudna till J.
Min hjälte. Min stora hund.
Joshua hund.
Cykelbud rockar fett.
- Det stämmer, jycken. - Vänner. De gillarjycken.
- Massivt, baby-J. - Vi älskar dig, Josh.
- Joshua hundpojke. - Halleballeluja. Joshua hund...
Hans blod? Är de höga på hans blod?
När man väl smakat på transgena, vill man aldrig ha nåt annat.
- Tjejen på sjukhuset? - Hon klarade sig inte.
Det bränns!
Hon har kramp. Hennes hjärtslag är svaga och arytmiska.
Vi måste göra nåt.
Hon klarar nog inte natten.
Tyvärr harjag aldrig sett nåt liknande förut.
Snälla, ni måste hjälpa mig.
- Vi gör allt vi kan. - Jag dör utan hans blod.
Det är inte för sent. Ta mig till honom.
Är det inte för sent? Hur vet du det?
Marrow sa det. Han säger det till alla.
När skakningarna börjar, dör man.
Hur kunde jag släppa ut nån som han i världen?
- Du visste inte. - Det är så sjukt.
Det är ingen idé. Vi kan inget göra.
Jag skjutsar henne.
Tack. Jag tåI inte att se honom igen.
Jag åker till Joshua.
Jag tjänade tvåtusen på det.
- Är det inte Guds gåva till cykelbuden? - Hur är det?
Jag sa Guds gåva, inte Guds misstag.
Tre personer har ringt och sagt att de inte fick sina paket.
- Det är omöjligt. - Få se på underskrifterna.
Var är min skrivskiva?
Jag glömde den.
Ni skulle tappa era inälvor om de inte satt fast. Åk och hämta den.
Fixar det.
Var i helvete har du varit?
Är du skadad?
Lirarna sa att de var coola, med det var de inte.
- Jag förstår inte. - Försökte gå ut med utefolk.
- Levererade paket åt Alec. - Vad?
Har du rökt?
Brajade på med lirarna.
Åt bufflar med vingar.
"Min hjälte. " Lögnaktiga flamma!
De här lirarna... Försökte de följa dig hem?
Det är okej.
Vad är det med henne? Hon ärju speciell, som Marrow.
De är likadana, förutom att hon vill förstöra det vi har.
Inte direkt.
Hon är sotis för att vi älskar honom och han bryr sig om oss.
Rain, han äger dig.
Han gjorde mig bättre än jag var innan.
Tror du att han är speciell? Att han går ett storslaget öde till mötes?
Vad vet du?
Jag vet att han blev genetiskt modifierad av en statlig byrå som heter Manticore.
De skapade honom i ett labb.
Och de hjärntvättade honom med samma lögner han berättar för er.
Att du inte existerar utanför familjen.
- Jag tror det inte. - Men han trodde det. Det gjorde alla.
Utom Max och elva av hennes bröder och systrar.
De ville därifrån så de flydde.
De har försvarat sin frihet med livet som insats.
De märktes med streckkoder i nacken, så man kunde identifiera dem, som boskap.
Så när hon ser nån som frivilligt bär den, som är villig att vara en slav,
så knäcker det henne.
Och du tror att de är likadana. Vad vetjag?
Det är här uppe.
Lycka till. Du behöver det.
Även om jag ville, så kan jag inte lämna honom.
Du sa det själv. Han äger oss.
Var är den goda, glada Joshua vi alla känner och älskar?
Han skulle ha lyssnat på Max. "Folk rädda för sånt som är annorlunda. "
Jag vet, men du...
Joshua definitivt annorlunda. Kan inte vara med utemänniskor.
Det ordnar sig.
Jag trodde att de skulle förstå. Så jag tog av mig hjälmen, och de förstod inte.
Och de bara...
"Du, kolla in honom. Han har ett hundansikte. "
"Jag trippar. Du trippar. Förlåt... Jag trippar. Herregud. "
Det är lugnt. Det är över nu.
Det är okej. Det är över nu.
- Hej. Vad är det som händer? - Mitt huvud ska flyga iväg.
- Han är stenad. - Fars pipa.
Några idioter tryckte i honom braj.
Säkerhet först, eller hur?
Snäll, artig, trevlig. Underskrifter.
- Stygg Leo! - Lyssna på mig.
Det är bara en effekt av drogerna.
Joshua inte totalt global. Det var inte planen.
Jag vet. Det är inte planen, eller hur?
Flygande bufflar i min mage...
Det här händer bara i ditt huvud.
Flygande bufflar... i mitt huvud.
Allt det här händer bara i ditt huvud.
För mig till honom.
Det finns ingen utväg! Jag är enda utvägen!
Det behövde inte sluta så här. Det här är för evigt.
- Jag dör utan hans blod. - Vems fel vore det?
Jag måste gå.
Stumpan, har skakningarna börjat än?
Tack gode Gud, då finns det tid.
Var inte rädd. Du är här nu.
Du kom tillbaka, och jag kan rädda dig.
Smaka nu, Rain.
Han äger dig.
Smaka och glöm dina bekymmer.
De skapade honom i ett labb.
Rain, kom igen.
Jag skakar.
Rain, du kommer att dö om du inte låter mig hjälpa dig.
Smaka. Nu.
De hjärntvättade honom med samma lögner han gav er.
Smaka, snälla.
Nej. Jag vill inte.
Du Ijög för oss.
- Så du fick reda på min hemlighet. - Snälla, låt mig gå.
Jag önskar attjag kunde det. Du är kul att vara med.
Men det är en taktisk nödvändighet.
- Du säger det nog till de andra. - Det görjag inte.
- Jo, det gör du. - Jag säger inget.
Jo, det gör du.
Det finns inget värre än ett dåligt samvete.
Förlåt.
Hejsan. Du borde göra en omgång plasma-milkshakes till gänget.
Du ser inte ut som en glad vampyr. Vad har du gjort med Rain?
Oroa dig för vad jag ska göra med dig istället.
Kom an bara.
Sluta. Han har Ijugit för oss.
- Rain. - Vi behöver inte honom.
- Vad pratar hon om? - Han försökte döda mig.
- Nu räcker det. - Förjag fick reda på sanningen.
Håll truten.
Jag sa att det var för evigt, och jag menar det.
Det är lögn alltihop.
Otacksamma subba.
- Gick det bra? - Han är död.
Det är vi också.
- Nu kommer vi att dö. - Det gör ni inte alls.
- Det är sant. - Han sa att det var för evigt.
- Han Ijög. - Hur vet du det?
- Förjag smakade inte. - Vad menar du?
Jag klarade mig utan honom.
Och Lida då?
Han dödade Lida så att ni skulle tro att ni dör utan honom.
Ni klarar er. Allihop.
Tack.
Han berättade om dig.
- Vem? - Din vän.
Det måste vara fint att ha nån som han.
Och han har rätt.
Du är inte alls som han.
Upp och hoppa, storpysen. Det är en ny dag.
Ny dag, samma problem.
Inte för Alec, speciellt inte närjag får tag i honom.
Upp med hakan.
Joshua ser livet genom ett fönster.
Livet tittar tillbaka och skriker åt Joshua.
Jag vet vem du är. Jag älskar dig.
Det betyder nåt. Jag hoppas det åtminstone.
- Max är totalt global. - Vad?
Det betyder nåt.
Det är Logan. Det är brådskande.
Tack.
- Gå. - Är det säkert?
- Vad har hänt? Vad är det? - Den här snubben flyger.
- Vad flyger? - Ännu en varelse.
Vingbredd som ettjetplan. Han andas eld, har titanklor,
och nån tjutande grej som får folks huvuden att explodera...
Jag tänkte du ville höra hur det gick för gruppen. Enligt Shankar är de utom fara.
- Bra. - De kommer inte att avslöja oss.
De vill hellre glömma att de mött en transgen.
Hoppas vi.
Så du klarade dig. Åtminstone idag.
Toppen. Då kan jag slappna av och vara en vanlig tjej.
En vanlig tjej? Hur kul är det?
Jag tar vad jag får.